[Skipped item nr. 1]
[Skipped item nr. 2]
VÅLDSROTELN GRANSKAS YTTERLIGARE
Det finns ingenting där nere. Inte ett hus på tjugo minuter.
- Titta! - Vi är inte här på semester.
- Var lite positiv! - Säg det till henne.
Håll i er. Nu blir det skakigt igen.
Där ryker lunchen...
[Skipped item nr. 9]
- Kriminalassistent Ellie Burr. - Hej.
Trevligt att träffas.
"Helgeflundrefiskets huvudstad."
Inspektör Dormer! Vilken ära. Ellie Burr. Välkomna till Nightmute!
[Skipped item nr. 14]
Vad spännande att få arbeta med er, inspektör Dormer.
Jag har följt era utredningar: Dinelli, Prud'homme...
Skotten i Ocean Park. Och särskilt morden på Leland Street.
Var det inte där Ronald Langley knivskar er i källaren på Leland Street?
- Du är påläst. - Jag gjorde specialarbete på det fallet.
- Jag kör er till hotellet... - Åk till stationen.
Vi måste komma i gång. De första 72 timmarna är viktigast.
Det är 48. Vi ligger en dag efter. Men vem räknar efter?
[Skipped item nr. 23]
Har du hamnat bakom skrivbordet? Charlie Bubbles! Hur är det?
- Er har jag inte sett på... - Är det sju år?
- Åtta, är det. - Då är jag gammal.
Ellie, samla gänget.
- Schysst tjej. - Hon älskar jobbet.
När jag bad Buck om råd, trodde jag aldrig att han skulle skicka upp er hit.
- Har ni internutredarna efter er? - De flåsar oss i nacken.
Det är bara det vanliga tjafset. Buck tyckte väl att du behövde hjälp.
Finn, Kentor och Corelli har redan åkt dit. Nu lusläser de övriga utredningar...
- De tröttnar snart. - En Warfield har sökt er.
- Internutredningens egen pitbull. - Han vill veta vad ni har för er.
Här är vi lite mer praktiska. Polisen mot buset-skit i all PR.
Det är enkelt.
Förutom det här.
Det här är Dormer och Eckhart, hitlånade via Buck Lundgard.
Våldsroteln i Los Angeles. De hjälper oss med Connell-fallet.
Vi ska vara glada att de är här. Hjälp dem på alla sätt och vis.
- Fred Duggar har skött utredningen. - Trevligt att träffas...
Kan vi börja direkt? Jag vill se kroppen.
- Ni har väl fått rapporten? - Jag vill se kroppen själv.
Dödsorsaken var bråck på hjärnstammen p.g.a. inre blödningar.
- Lhjälslagen, alltså. - De här blåmärkena, då?
Ytliga. De flesta skadorna finns i ansiktet och på halsen.
- Nån våldtäkt? - Nej.
- Här finns ett gammalt blåmärke. - Här finns ett annat gammalt.
- Det står i rapporten. - Han tvättade håret på henne.
Och borstade naglarna.
- Det står i rapporten. - Inte att han klippte naglarna.
- Det kunde hon ha gjort själv. - Nej, nagellacken är borta.
Hon målade dem, men nån annan klippte dem. Tårna också.
- Hittades hon naken? - Ja, men hon hade burit en röd klänning.
- Inga tygfibrer, hudflagor eller hår? - Som sagt, kroppen gav oss inga spår.
Jo, massor. Allt besvär, all omsorg. Varför?
Han kände henne.
- Det finns en koppling till honom. - Det är alltså ingen galning?
Inte vet jag. Men han handlade i alla fall inte känslomässigt.
Han greps inte av panik. Varken styckade eller brände upp henne.
Han tänkte bara på vad vi skulle titta efter.
Och sen sopade han undan spåren.
Utan nån brådska.
Varför klippte han naglarna?
Han pysslade lite med kroppen. Tog vara på stunden.
- Ingen stympning. - Inte den här gången.
- Har han dödat andra? - Nej.
Men det blir fler. Han har gått över gränsen utan att blinka.
Man blir inte normal igen efter nåt sånt.
Nu ska vi se vem Kay var.
[Skipped item nr. 71]
Fred bad oss att inte röra nåt, så jag har inte städat än.
Jag får ändå inte gå in på hennes rum.
Tack, mrs Connell.
Så hon gick på fest i fredags?
Ingen fest. Bara ett ställe där ungdomarna brukar hänga.
Ingen dagbok?
Vi hittade ingen, men enligt mamman hade hon en.
Hon lär ha grälat med pojkvännen i fredags. Hon stack efteråt.
Så det gjorde hon?
Intressant.
- Vem är det här? - Tanya Francke, Kays bästis.
Henne vill jag prata med. Vem var Kay Connell?
Var hon populär? Ensam?
Trivdes hon här? Eller ville hon härifrån snarast möjligt?
Hade hon drömmar?
Hon kände en kille. Vi kan kanske luska ut vem han är.
Dyra märkeskläder.
- Pojkvännen Randy? - Randy Stetz.
Hade han råd med sånt här? Mamman köpte den inte.
- Vem annars då? - Vet inte. En styvfar, en rik morbror?
En beundrare?
- Jag vill prata med pojkvännen. - Jag plockar in honom.
Jag åker till skolan och hämtar honom inför hela klassen.
Jag vill att folk ska börja prata. Var ligger skolan?
- Klockan är tio, inspektör Dormer. - Just det.
- På kvällen. - När mörknar det här?
Det blir inte mörkt. Inte så här års.
- Jag har hört talas om det. - Visste du inte det, Hap?
[Skipped item nr. 100]
- Övriga 48. - Vad menar du?
Ni är inte härifrån. Det syns på gången.
- Ni ser osäkra ut. - Dormer och Eckhart. Vi har bokat.
Även om han ser töntig ut, så är han rätt seriös.
- Är restaurangen öppen? - Ja, men köket stänger strax.
Vi skyndar oss. Tack.
Tack.
Helgeflundra Calabrese eller helgeflundra Olympia...
- Eller cajunkryddad helgeflundra... - Jag kan tänka mig efterrätterna.
- Infödingarna börjar bli oroliga. - Vi måste prata.
Nej. Ingenting har hänt.
Har inget hänt? Vad gör vi då i flundrefiskets huvudstad?
- Buck ville ge Charlie hjälp. - Nej, internutredarna tänker sätta dit mig.
Warfield höll mig gisslan i tre timmar i går.
- Hap, han försöker bara skrämmas. - Jag och Trish snackade om det...
Och jag blir tvungen att kohandla med honom.
- Jag vill inte höra sånt skitsnack. - Du blir inte inblandad.
- Det är klart jag blir! - Du är en hjälte. Ingen rör dig.
Mitt anseende är hela problemet.
Tror du att Warfield bryr sig om ifall du har pressat ett par langare på pengar?
Tror du det ger honom rubriker? Han måste ta de stora fiskarna.
- Han använder dig för att komma åt mig. - Men du är ju ren.
Jag är en bra polis. Men de hittar alltid nåt de kan racka ner på, det vet du.
Fattar du vad som händer nu?
Alla mina utredningar byggde på mina bedömningar.
Nu släpper de ut de jävlarna. Tänk på det.
Skitsnack. Det finns inget att sätta dit dig för.
Dobbs.
- Dobbs, då? - Det är annorlunda.
Inte ens Warfield vill ha svin som Dobbs ute på gatorna.
Det är som ett korthus. Faller ett kort, så rasar alltihop.
Jag får ta den chansen. Jag har familj, Will.
Warfield lovade mig villkorligt.
Vi är poliser. Det här handlar inte om oss.
Det handlar om alla dem som behöver oss. Folk med familjer.
Jag har satsat mitt liv på det här och du tänker förstöra allt.
Utan vidare. Varför?
Bara för att nån internutredare ska bli befordrad ett pinnhål?
Eller få spela golf med borgmästaren, eller vad han nu strävar efter.
Är du klar?
Ledsen, men jag tänker kohandla med dem.
Har ni bestämt er?
- Får man vad man vill? - Efter klockan elva, så...
Börja du, Will.
Jag har tappat aptiten.
Ursäkta mig.
[Skipped item nr. 147]
[Skipped item nr. 148]
God morgon!
Vad för slags utryckningar får ni åka på?
Mest alkoholrelaterade bråk.
Äktenskapsgräl, krogbråk och sånt.
Folk flyttar hit för att få leva som de vill, så de flesta håller sig på sin kant.
Och polischef Nyback sätter mig aldrig på nåt annat än småförseelser.
- Underskatta inte småförseelser. - Småsaker blir trist i längden.
Småsaker är viktiga. Små lögner. Små misstag.
Folk avslöjar sig likadant vid småförseelser som vid mord.
Såna är människor.
Ska du inte skriva upp det?
[Skipped item nr. 160]
Tror kompisarna att det var du?
- Att du mördade henne? - Rökning förbjuden.
Älskade du henne?
- Älskade du henne, Randy? - Visst, hon var schysst.
"Hon var schysst"? Det är så man blir knäsvag.
- Och tror du att hon älskade dig? - Visst. Hon ville ha mig varje kväll.
Troligen för att fördriva tiden. Kay Cornell ville inte ha nån loser.
- Är det inte så? - Kärleken är blind.
- Bor du ensam? Du saknar alibi, va? - Jag visste inte att jag behövde ett.
- Vad grälade ni om på festen? - Inget särskilt.
Det var visst ett ordentligt gräl. Rätt våldsamt.
- Det var inte våldsamt. - Inte som annars. Hon hörde inte på.
Hon kunde inte hålla käften.
- Vi såg blåmärkena. - Hon blev visst slagen.
Inte de blåmärkena, utan de gamla. De du gjorde.
- Vad trött jag blir! Jag har inte gjort nåt. - Har du inte?
Fan ta dig! Du är bara en liten skit i läderjacka.
Randy...
Hela ditt beteende... "Jag skiter i allt."
Det funkar kanske med din morsa, eller den lokala polisen -
- som vet att du är för dum för att mörda utan att lämna några vittnen.
Och en undertecknad bekännelse. Men det funkar inte med mig.
För jag vet en hel del.
Jag vet att du misshandlade din tjej. Jag vet att hon hade nån annan.
Nån hon kanske träffade efter dig i fredags kväll.
Tänker du berätta vem det är?
Eller är du så jävla dum att du gör dig till den sista som såg Kay i livet?
- Jag vet inte... - Vad vet du inte?
Hon vägrade berätta.
Hur hårt pressade du henne?
Rätt så hårt.
- Tror du att han...? - Nej.
- Ta reda på varifrån det här kom. - Jag har frågat. Ingen vet.
Har du frågat i smyckesaffärer? Viktiga småsaker, du vet...
Precis när man tänker avfärda nåt ska man titta på det igen.
- Ska jag skriva ner det? - Nej, jag minns det.
Ellie Burr.
[Skipped item nr. 198]
- Var hittades den? - I en fiskestuga.
- Är det definitivt Kays? - Hennes böcker ligger i den.
Är stugan avspärrad? Vänta med det lite.
Biologi och algebra. Vi kollar vem hon pluggade med och var hon köpte den här.
"Upptagen-ett nytt Brody-mysterium." Vem läser sån här skit?
- Jag gör det. - Läs den.
Leta efter sånt som sticker ut. Understrukna ord. Vad som helst.
- Där har vi dagboken. - Läs vartenda ord.
- Det var allt. - Jag lägger den bland bevismaterialet.
Ellie, ring varenda radio- Och tv-station -
- och säg att vi letar efter Kay Connells ryggsäck.
Se till att det kommer med inom en timme.
Fyll ryggsäcken med böcker och lägg tillbaka den.
Jag ska äta honom levande eftersom han missade nåt så viktigt.
Charlie, det här är kanske ingen bra idé.
Den som hittar ryggsäcken behöver ju inte vara skyldig.
Inte vet jag. Vi ska kanske göra det här ordentligt.
Jag har internutredarna på mig. Jag vill inte få skit för det här om ett halvår.
Sen underkänner de alla mina utredningar.
Skitsnack!
Det skiter väl du i?!
Nån har slagit ihjäl en 17-årig tjej. Du ska hitta mördaren.
Du är polis, inte jurist. Låt inte internutredarna skära kulorna av dig.
Charlie har rätt.
[Skipped item nr. 223]
OP1 till OP2. Fortfarande ingenting.
- Snygg... Och lätt. - Helt i plast, förutom pipan.
- Vad har ni nere i Los Angeles? - Smith & Wesson.45.
- Ingenting? - Nej.
- Killen lyssnar kanske inte på radio. - Bara på rösterna inne i sin skalle.
Will...
OP1 till OP2. Det är nån på väg till stugan.
Sprid ut er-försiktigt.
Kom igen!
Polisen!
Polisen! Kom ut!
[Skipped item nr. 235]
Fan också!
Han är där nere... Sprid ut er nere vid vattnet.
Vad fan...
[Skipped item nr. 239]
Dormer!
Stanna! Vem är det?
- Gick det bra? - Ja då.
[Skipped item nr. 243]
- Will... - Prata inte.
Prata inte. Här ska du se...
Du sköt...
Jag vet. Jag såg inte i dimman, Hap.
Försökte du döda mig?
- Din jävel...! - Nej, hör på, Hap...!
Bort från mig!
Jag såg inte i dimman.
Jag såg dig inte.
Släpp inte taget.
Kollega skjuten!
Dormer! Åt vilket håll sprang han?
Dormer! Vilket håll?
Farrell träffades,
du tog upp jakten.
När du lämnat Farrell, hörde du mördarens andra skott.
Du sprang ner till vattnet och hittade Hap.
Will... Var det så det gick till?
- Sa Hap nåt? - Varför informerade ingen om tunneln?
Man förföljer inte en beväpnad misstänkt utan sån information!
Det är fullt av tunnlar där.
Det är gamla gruvgångar. Inte ens jag känner till alla och jag är född här.
Jag hade honom, Charlie.
Han var lika nära som du är. Jag kände lukten av den jäveln.
- Och jag sumpade chansen. - Det är ingen idé att du klandrar dig.
- Jag klantade till det rejält. - Bryt inte ihop nu.
Jag vill att du hittar den jäveln.
- Du sökte mig? - Du får utreda skottet mot Eckhart.
Jag jobbar ju med Connell-utredningen.
Anchorage ville skicka hit nån, men jag sa att vi klarar det själva. Det gör vi väl?
Skriv en rapport. Bara du ser till att det fräser i ledningarna när han dör.
[Skipped item nr. 276]
Hallå?
Jenny, det är Will. Får jag prata med din mamma?
Trish, det är Will.
Vad har hänt? De vägrar säga nåt.
Det är Hap...
Är allt bra med honom?
Nej, han är borta. Han är död.
Om du visste hur ledsen jag är.
Vad hände, Will?
Det är en kille som har mördat en flicka och...
...sen lyckades vi få tag i honom, men han stack...
...och då råkade Hap...
Jag är så hemskt ledsen.
- Fick han lida? - Nej, jag tror inte...
Sa han nåt?
När jag hittade honom...
...var han helt stilla.
- Har ni tagit honom? - Nej, inte än.
Leta rätt på honom, men grip honom inte...
Förstår du vad jag säger, Will Dormer?
- Du vågar fan inte gripa honom...! - Okej, Trish.
Okej.
Trish, jag...
[Skipped item nr. 300]
...sköts under kvällen till döds vid ett försök att gripa en man
misstänkt för mordet på 17-åriga Kay Connell.
De har sagt det på radion hela kvällen. Vi är inte vana vid sånt här uppe.
Han stod där i går kväll.
Hoppas jag var trevlig mot honom.
Han tyckte om dig.
[Skipped item nr. 307]
Förlåt om jag besvärar, men kan du visa var du stod när det andra skottet föll?
Förlåt, men jag är tvungen att göra det.
Du gör bara ditt jobb. Var stod jag?
Där. Och kulan som träffade Farrell har inte hittats?
Nej, men den andra ska undersökas av teknikerna efter obduktionen.
Jag beklagar verkligen.
Hur är det? Den gick rakt igenom, va?
Ingen souvenir. Den försvann väl bland stenarna.
- Bättre lycka nästa gång. - Har du blivit skottskadad?
Ja... Det svider till rätt ordentligt, va?
Vi måste hitta honom. Såg du honom?
- När då? - När jag gick. Såg du nåt?
Jag hade jäkligt ont och när jag hörde det andra skottet, tog jag skydd.
Det är fruktansvärt att Eckhart dog.
- Förlåt för det där med megafonen... - Hör du...
Varför sprang vi runt i dimman? För att må bra? Nej, vi jagade någon.
Så det som hände där på stranden är inte ditt fel.
Det finns bara en som bär skulden.
Och det är Kay Connells mördare.
Här mötte inspektör Dormer assistent Brooks.
Dold i dimman sköt den misstänkte Brooks i övre vänstra låret.
- Du är Farrell. Han blev skjuten i benet. - Kom igen...
- Se till att få med konerna på bilden. - Är det här hans blod?
Det är kanske ketchup. Åt han korv?
Allt han kan ha tappat eller trampat på stoppar ni i plastpåsar!
Fimpar, tuggummipapper, mynt - vadsomhelst!
Misstänkta lämnar ofta spår efter sig.
Dormer tog upp jakten, men tappade bort den misstänkte i dimman.
Sen hörde han ett skott som kom från nordost.
- Han låg inte åt det hållet. - Hur vet du det?
För jag såg honom.
- Kan du vända dig? - Klart snart? Jag fryser kulorna av mig.
Ellie, jag har hittat nåt!
- Ska de inte börja längre bort? - Onödigt, han höll sig nere vid vattnet.
Jag såg honom bland stenarna. Han visste att han kunde bli av med oss där.
Duggar... Var hittade han den?
Dormer?
De hittade Farrells kula. Ser ut som en.38:a.
Vi undersöker båda kulorna, så får vi se om vi kan identifiera mordvapnet.
Om du är med på det, förstås...
Någon sökte dig. Din nya partner, sa han.
Lämnade han inget namn?
Får jag låna den här?
John Warfield. Han har ringt ett par gånger.
- Ska jag ljuga? - Nej, jag tar det.
Tack.
- Dormer. - Tragiskt med din kollega.
- Hemskt. Jag började lära känna honom. - Vad vill du?
Vi vet båda två vad jag vill - och du vet att Eckhart tänkte prata.
- Tala klarspråk i stället! - Nämnde han vårt lilla samtal...?
Det ska bli intressant att se din rapport om gårdagens händelse.
Tro inte att du vet vad som hände, för du var inte med.
Du är aldrig med. Du sitter tryggt vid skrivbordet med dina jävla papper.
Det är därför jag hyser sånt förakt för dig.
För dig och alla andra skithögar som du.
Ni tar inga risker och sitter och suger musten ur riktiga poliser -
- när ni aldrig vågat bli det själva.
Så ni kom själv?
Skriv på här.
Han fick inte lida.
- Vad var det för kaliber? - Vet inte. Jag ser oftast jaktgevärsskador.
Och nåt sånt var det inte.
- Har du sovit nåt? - Ja.
- Är du inte klok?! - Förlåt.
[Skipped item nr. 373]
- Kulan. Jag vill ha svar i morgon. - Aj aj, kapten.
Vi borde kolla var Randy Stetz befann sig på mordkvällen.
Han har inget alibi och du påstår ju att han slog henne.
Då ska du kolla upp det.
Inspektör Dormer?
Min rapport är klar. Läs igenom den och skriv under.
Det är inga konstigheter. Vi har viktigare saker att göra än pappersexercis.
En kollega blev skjuten. Det här är viktigt.
Jag menade inte att det inte var viktigt.
Dubbelkolla alla fakta. Ditt namn står på rapporten.
Den kan inte ha kommit därifrån.
[Skipped item nr. 385]
Dormer...
Kan du inte sova? Inte jag heller.
- Vem är det? - Jag vilade på dan, men du jobbade väl.
- Vem talar jag med? - Har du ställt undan klockan än?
Närjag flyttade hit, sov jag inte på fem nätter en gång. Jävla ljus.
- Säg ditt namn, annars lägger jag på. - Nej, du behöver prata.
Sömnlöshet är ensamt. Det känns som om vi två är de enda här på jorden.
Ska du inte säga vem du är, så kan vi snacka lite...?
Det kan jag inte göra förrän du är på det klara med några grejer.
- Jag såg. - Vad då?
Jag såg dig skjuta din kollega. Hur han dog i dina armar.
Jag trodde att du skulle skylla på mig. Därför slängde jag mitt vapen.
Min farbrors gamla.38:a. Hittade du den?
Hör på här... Jag vet inte vad du tror att du såg -
- men vi borde prata igenom det.
Ansikte mot ansikte.
Du har ingen kontroll över händelserna. Jag såg dig.
Jag har visst kontroll, grabben -
- för du kan inte gömma dig på en sån här liten plats.
Inte länge. Därför behöver jag din hjälp. Lugn, jag ska inte säga nåt.
Det här är en sak mellan oss.
...bli ihågkommen som den Kay vi älskade.
När vi badade, vandrade i bergen eller satt på Darrows efter skolan.
Och alltid med ett leende på läpparna.
Inspektör Dormer? Jag ville kolla en grej med dig.
Jag gick igenom rapporten och undrade varifrån du trodde skottet kom.
Du hörde det nerifrån vattnet, men att döma av hur Eckharts kropp föll -
- så kan det inte ha kommit därifrån.
Kan du ha hört skottet innan du var vid vattnet?
- Inspektör Dormer? - Det är möjligt... Ja.
- Behöver hon skjuts? - Jag tyckte det luktade.
- Du är den där polisen. - Stämmer.
- Ska du med eller inte? - Inte.
Vill du ha tuggummi? Jag älskar det.
Det håller mig vaken.
- Jag har aldrig träffat nån från L.A. - Du har inte missat nåt.
- Vad tycker du om den här hålan? - Inte så illa...
- Var du vän med Kay? - Bästisar, sen lågstadiet.
- Vi var som systrar. - Då måste det ha varit kämpigt för dig.
Alla tycker att jag har tagit det bra, men de är nog rätt oroliga för mig.
De skiter i om jag går till skolan. De tycker det är konstigt att jag inte gråter.
- Men det är väl inte lag på att gråta? - Nej.
Hennes andra vänner då?
Måste vi prata om Kay?
Jag vill inte tänka på det nu. Kör, bara.
Jag förstår.
- Vill du åka nånstans? - Är det kul, så...
En ung lättledd tjej på egen hand med en äldre polis från Los Angeles.
- Vem vet var vi hamnar? - Jag vet ett ställe.
Vi viker av lite...
Titta. Vem tror han att han är?
Vad håller han på med?
- Väja! - Låt honom göra det.
Vad fan håller du på med?!
Ett litet besök på soptippen. Här känner du väl dig hemma?
Du höll på att ta livet av oss! Bort med dig!
- Vad fan sysslar du med? - Var Kay och du som systrar?
Varför rev hon sönder ett kort av dig? Vad gjorde hennes killes händer på din röv?
Randy har inget alibi för han var med dig.
Du knullade med din bästis pojkvän. Är det så bästisar gör?
- Hon älskade inte Randy. - Inte? Vad intressant.
Hade hon nån annan? Nån som köpte klänningar och smycken åt henne?
Titta dig omkring. Jag vill visa dig nåt.
Du ska få se varför vi åkte hit. Det var här...
...din bästis nakna kropp blev dumpad.
Inlindad i sopsäckar!
Tanya...
Du vill inte att folk ska få veta att du bedrog din bästis med Randy...
Därför vill du inte ge honom nåt alibi.
Men berätta vem Kay träffade så glömmer vi alltihop.
Det blir vår lilla hemlighet, men jag behöver ett namn.
- Hon vägrade tala om det! - Jaså? Ni var ju bästisar.
- Det var hennes stora jävla hemlighet! - Varför då?
Inte vet jag... För hon trodde att hon var annorlunda.
- Han skulle hjälpa henne härifrån. - Vem är han?
- Vet inte! - Men hon pratade om honom?
Vad kallade hon honom då?
- Hon kallade väl honom nåt?! - Ja!
Vad kallade hon honom?
Hon kallade honom Brody - men det är inte hans riktiga namn!
Är du nöjd nu, ditt jävla svin?!
Du var duktig. Kom nu. Vill du köra?
[Skipped item nr. 468]
Det är bara dikter.
Jag har läst varenda rad.
Inget konstigt. Dikter om naturen och kärleken...
- Dormer, samtal på ettan. - Dormer...
Hur går det att jobba utan att ha sovit på tre dar?
Svårt att koncentrera sig. Ser du i syner än? Snabba bilder?
Ser du din kollega?
- Jag ser Kay ibland. - Vad kan jag hjälpa till med?
Varför berättade du inte att du sköt honom?
- Det var väl en olycka? - Hoppas det. För din skull. Fattar du?
Du behöver inte hota mig. Jag vill bara att du ska förstå min situation.
Du var rädd att ingen skulle tro dig på grund av granskningen, va? Jag förstår.
Jag har samma problem.
- Jag är inte som du tror. - Inte?
Jag är lika lite mördare som du.
Då borde vi väl träffas. Ta några öl eller nåt...
Hälla lite bensin på brasan.
Jag ska kolla upp några saker. Lägg tillbaka bevismaterialet och säg åt...
- Fred. ...att vi ses i morgon bitti.
Får vi lämna tillbaka den här till mamman?
[Skipped item nr. 489]
[Skipped item nr. 490]
[Skipped item nr. 491]
[Skipped item nr. 492]
Hej, det är Walter. Lämna ett meddelande.
Är du där, Will? Var annars, förresten?
Du måste vara iskall. Ta en dusch. Rena handdukar finns i badrummet.
Hej, det är Walter. Lämna ett meddelande.
- Lyft luren. Jag tänker inte komma... - Walter Finch?
Will Dormer. Här försökerjag hjälpa dig och så rusar du runt som en dåre.
Tänkte du döda mig? Hur tänkte du förklara det?
Ingen sörjer om barnamördare kommer in med näsan i vädret.
Det finns inga bevis. Du vet det bara för att jag såg vad som hände på stranden.
- Vad är det för fel på dig? - Jag har väl sovit dåligt...
Vila lite, då. Ta några tabletter i badrummet. Min säng ärjätteskön.
En natt till knäcker dig. Du börjar hallucinera och babbla-gud vet vad...
I morgon när du mår bättre, träffas vi och reder ut det här, okej?
Det går en färja 7,5 km norr om Nightmute. Jag tar den som går kl. 11.
Och kan du mata hundarna innan du går?
[Skipped item nr. 508]
Dormer, fax från labbet. Mordvapnet var en.38 Smith & Wesson.
- Vi hittade en annan sak också... - Den här hittade jag hos Connells.
- Och? - Samma författare som den i ryggsäcken.
- Signerad. Han bor här i trakten. - Kay hade alla hans böcker.
Vi ska nog kolla upp det. Småsaker, eller hur?
Visst... Snyggt jobbat.
- Hon har ögonen med sig. - Det kan du ge dig fan på.
Snyggt.
Vilken utsikt.
- Jag är inte som du tror. - Inte det?
Walter Finch, dålig författare. Ensamvarg...
...och mördare. Är det inte du?
När jag var sju åkte mormor och jag till Portland.
Två killar ryckte väskan av henne.
På kvällen kom en polis till hotellet och ställde frågor. Han stod hela tiden.
Uniformen såg ny ut. Skor och bricka blänkte. Han var stiligare än en soldat.
Jag hyser stor respekt för ert yrke.
Jag ville bli polis efter skolan, men jag klarade inte proven.
Du kunde ha blivit internutredare. Vad är du ute efter, Finch?
När Kay dog visste jag att alla skulle tro att det var avsiktligt.
Så jag snyggade till kroppen och tog bort alla spår efter mig.
Förutom din jävla bok.
Blir man stressad ser man inte skogen för bara träd. Det vet väl du?
När ni kom fick jag panik.
Lokalpolisen skulle koppla mig till Kay förr eller senare, men jag var inte orolig.
De ser aldrig en mördare i ögonen. Mord förändrar en människa.
Det är inte skuld, för det var inte meningen.
Det är som en insikt.
Om livet är så dyrbart, hur kan det då vara så bräckligt?
- Du hade sett det direkt, va? - Tro inte du kan imponera på mig.
När du mördade henne kände du dig viktig. Men det är du inte.
Du är samma sjuka, tragiska freak som jag haft att göra med i 30 års tid.
- Där står ni med byxorna nere... - Jag rörde henne aldrig på det viset.
Men du ville det. Och du önskar att du hade gjort det.
I stället klippte du naglarna på henne.
Väldigt annorlunda. Du fattar visst inte...
Såna som du är mitt jobb.
Du är lika gåtfull för mig som en igensatt toalett för en rörmokare.
Skäl för dina handlingar? Vem fan bryr sig?
Motivet är allt, Will.
Vad såg du i dimman? Jag såg rätt tydligt, eller hur?
Jag såg hur du siktade... och sköt din kollega i bröstet.
Jag hörde honom säga: "Bort från mig." Varför då?
Har det med den där internutredningen att göra? Oron på roteln?
- Tror du att jag är så lättskrämd? - Det är bara som det ser ut.
Eller kanske till och med känns.
Vad kände du när du såg att det var Hap? Skuld? Lättnad?
Plötsligen är hotet borta. Hade du tänkt på det tidigare?
Hur det skulle vara om han bara försvann?
Det betyder inte att du gjorde det avsiktligt.
[Skipped item nr. 559]
Tror du att jag lägger mig direkt för att skydda mitt anseende?
För att skydda ditt livsverk.
Dräggen du har satt bakom lås och bom kommer ut direkt.
Hap är borta, du är trygg. Varför utmana ödet?
Kay Connell. Minns du henne?
Du får välja själv.
Tänk på alla andra flickor som Kay. Titta på siffrorna. Du är ju pragmatiker.
Det är inte lätt, men jag försöker få dig att förstå att vi sitter i samma båt.
Hap var en olyckshändelse precis som Kay var för mig.
Men det blir det svårt att övertyga folk om. Därför behöver vi varann.
Vi måste hitta en syndabock för mordet på Kay.
Sen kan du åka hem till Los Angeles och jag återgå till vardagen.
Vad vill du att jag gör?
Vad vet de om mig?
De har hittat ett signerat ex av en av dina böcker.
- Du kommer att bli kallad till förhör. - På stationen?
Ja, så går det oftast till.
- Förhör? Jag skulle kunna... - Lugn, det är inget märkvärdigt.
Det är bara en förundersökning, så säg sanningen bara.
- Jag kan prata om Randy... - Varför då?
Prata om ditt förhållande till Kay. Du kan ändå inte dölja det.
Randy har inget med dig att göra.
- Ska jag inte säga att hon var olycklig? - Jo, men låt dem hitta Randy själva.
Då lär de hitta hållbara bevis. Är du med?
Vi behöver ha en joker med i leken.
En joker?
Nåt vi kan överraska med. Så är det i alla bra deckarromaner.
Har du kvar din.38:a?
Nej.
Vad synd.
Det hade övertygat dem direkt.
Här ska jag av.
Dormer!
Min joker!
God kväll...
Jobbar du över? Nåt stort på gång?
Trevlig kväll!
VÅLDSROTELN GRANSKAS YTTERLIGARE
Det här är den värsta tiden.
Varken gårdag eller morgondag.
- Vad vill du? - Beklagar bandspelaren.
- Utan den hade du backat ur. - Jag tänker inte backa ur.
Jag ska nog berätta om Randy.
- Det är ingen bra idé. - Han förtjänar att bli syndabocken.
- Om du visste hur han behandlade Kay. - De är poliser, inga småungar.
De går inte på vadsomhelst.
Låt mig leda dem till Randy när det är dags.
Hur ska vi övertyga dem om att han är skyldig utan vapnet?
- Har du kvar klänningen? - Klänningen?
Kays klänning. De avklippta naglarna. Var har du dem?
Toppen. Klänningen kan vi använda.
Nu behöver vi bara fundera ut en lämplig plats...
Vart åkte du med henne? Hon dog i stugan, va?
- Ja. - Var snyggade du till henne?
- Strunt i det. Du har det jobbigt nog. - Var det inte en olyckshändelse?
- Det var inte meningen att döda henne. - Jag vet. Vad hände?
Hon ringde och sa att hon och Randy hade bråkat.
Hon ville träffa mig på "vårt" ställe. Stugan nere vid stranden.
När hon kom var hon uppriven och lite småfull...
Hon berättade om hur Randy och Tanya höll på...
Jag ville bara trösta henne. Krama henne.
Jag kysste henne, jag blev lite upphetsad...
Sen började hon skratta åt mig.
Hon slutade inte.
Har du varit med om att nån skrattar när du är riktigt sårbar?
Skrattar ihjäl sig. Nån du trodde respekterade dig.
Har du varit med om det? Jag ville bara få slut på skrattandet.
Och sen så... slog jag henne.
Ett par gånger. För att stoppa henne, få lite respekt.
Randy slog ju henne jämt och inte ville hon lämna honom för det -
- men närjag gjorde det skrek hon som besatt.
Hon bara vrålade, så jag höll handen över munnen...
Sen blev jag livrädd. Skitskraj.
Jag har aldrig varit så rädd. Jag var räddare än hon.
Och sen klarnade allt.
Det fanns ingen återvändo.
Efter det kände jag mig lugn.
Riktigt lugn.
Vi har en hemlighet: Vi vet hur lätt det är att döda.
Den slutgiltiga överträdelsen. Den finns bara i våra huvuden.
Jag mördade henne inte. Jag dödade henne, men av en händelse.
- Vart tog du kroppen? - Tack för att du lyssnar.
Det är skönt att få prata. Nu kan jag sova. Vill du prata om Hap?
[Skipped item nr. 643]
- Din telefon funkar inte. - Jag stängde av den. Jag behövde sova.
Fred ringde författaren. Han kommer nu på morgonen, så vi får sätta fart.
Jo, och halskedjorna säljs i Anchorage. Det är omöjligt att spåra köparen.
Du ser väl fram emot att åka hem?
Tillbaka till våldsroteln.
- Eller kanske inte... - Vad försöker du säga?
Ingenting.
Hur känns det? Du har inte sovit mycket.
Nej, det stämmer.
Bra poliser ligger vakna p.g.a. olösta brott, dåliga gör det p.g.a. sitt samvete.
- Det har du sagt. - Har jag?
Det låter som nåt jag sagt.
Vi ses på stationen.
- Så du var bekant med Kay Connell? - Ja.
På vilket sätt var ni bekanta?
- Hur kände du henne, Finch? - Hon tyckte om mina deckarromaner.
- När träffades ni? - För ett år sen. Vid en boksignering.
Hon dröjde sig kvar. Vi småpratade för hon ville börja skriva.
Sen frågade hon om hon fick komma och hälsa på och prata om böcker.
- Gjorde hon det? - Ja, vi kom varann nära.
- Hon visade mig vad hon själv skrivit. - Vad skrev hon?
- Poesi. - Nåt bra?
- Inte så värst. - Sa du det?
Varför skulle jag det?
Exakt vad för slags förhållande hade ni?
Jag var nån hon kunde prata med. Därför behövde hon mig.
- Det var därför hon kom till mig. - Varför då?
- Hennes pojkvän Randy... - Randy Stetz.
- En våldsam jävel. Han slog henne. - Det vet vi redan.
Men det blev värre. Mycket värre.
- Varför vill du prata om Randy? - Ursäkta...
Det är nog bara rykten. Jag vill inte att det ska missuppfattas.
Allt du säger nu stannar här.
Och vi tänker inte dra några förhastade slutsatser.
- Fortsätt. - Jo, en sak till. Kay började bli rädd.
Det var nog mitt fel.
Randy visste att hon hade en god vän och det gjorde honom förbannad.
Hon skrev ofta om hur rädd hon var och hennes brev blev allt desperatare.
- Har du kvar breven? - Jag tror det.
- Kan de vara till hjälp? - Kanske.
Nåt mer?
Vapnet oroade henne mest.
Han hade ett handeldvapen. Det var nog inte ens hans...
...men han hotade att använda det om han fick veta vem hon träffade.
Han förvarade det bakom ett ventilationsgaller.
- Det är kanske.38:an. - Vad gör du?
Jag begär tillstånd om husrannsakan hos Randy. Var klara om fem minuter.
- Jag åker dit. - Nej...
Han snackar ju med dig. Vi väntar på tillståndet först.
- När visade Randy henne vapnet? - I februari.
Nej, i januari.
- Varför sa du inget när hon dog? - Jag lovade henne att hålla tyst.
- Trots att hon blev ihjälslagen? - Hon ville det.
- Och slängdes på soptippen! - Jag var hennes vän!
Bekant, då. Vi stod varann nära och...
Hon var snygg. Hade ni sex?
- Hon var sjutton. - Sjutton och snygg.
- Det var hon väl. - Väl?
- Hade ni sex? - Nej, jag var hennes mentor.
- Du köpte presenter åt henne? - Ja.
- Vad för presenter? - Böcker. Det gillade hon.
- Gav du henne det här? - Ja.
- Ville du se hur hon såg ut i det? - Nej.
- Varför gjorde du det då? - Det var bara en present.
- Du köpte många presenter. Klänningar? - Ja, än sen?
- Vad för slags mentor var du? - Jag gav henne sånt hon inte kunde få.
Du ville bara knulla henne, va? Din sjuka jävel!
- Dormer, lugna dig! - Din sjuka jävel!
- Lugna ner dig. - Jag behöver ta paus.
[Skipped item nr. 713]
Jag ber om ursäkt för min kollega. Han har haft det kämpigt.
- Men det är en bra kille. - Hur är de dåliga, då?
Tillstånd om husrannsakan. Randy Stetz. Vi fyller i resten sen.
- Tillståndet är klart! - Tack, mr Finch.
Följ med mig, Francis!
- Ska du inte med? - Nej.
Så du utreder inte mordet på Kay?
- Nej, skottet mot Dormers kollega. - Jag hörde om det. Tragiskt.
- Ska jag ringa om Kays brev? - Ring, så hämtar jag dem.
Stetz? Husrannsakan!
Vänd upp och ner på lägenheten!
Här är den!
Du kommer lagom. Den låg i motoroljan.
Vad fan är det här?
[Skipped item nr. 728]
- Nu påstår han att han var hos Tanya. - Det sa hon till mig.
- När jag förhörde henne. - Tänkte du inte berätta det?
Det gör jag ju nu.
Randy och Tanya strulade, så hon ville skydda honom.
- Vad säger han om vapnet? - Att det inte är hans. Men vänta bara.
Så nu åker du hem? Om Spencer minns var han har planet, det vill säga.
- Ville du mörda mig vid förhöret? - Ja.
- Randy sitter i fängelse. - Bra slut, va?
- Du är för petig med detaljerna. - Han är oskyldig.
Nej, han slog Kay. En vacker dag hade han gjort nåt värre.
- Hur visste du att jag la dit vapnet? - Du ville hjälpa mig från början.
Du behövde en joker i leken. Du är schysst, det vet jag.
När tänkte du skicka dem på mig? När du fick veta var Kays klänning var?
Dit jag tog kroppen. Sen spelar det ingen roll vad jag säger om din kollegas död.
Ge mig bandet.
- Har du gjort kopior? - Varför då?
För att hindra mig att sätta dit dig. Eller att döda dig.
Jag bestämmer inte över dig. Det gör du själv.
Att döda mig hjälper inte Randy.
Efter ditt lilla utbrott verkar det misstänkt om jag dör.
- Man kan dö på många olika sätt. - En olycka?
Som Hap? Och som Kay.
Det tog dig tio minuter att slå ihjäl Kay.
Tio minuter, för helvete! Kallar du det en olyckshändelse?
Det tog dig en sekund att skjuta Hap. Är det mer av en olyckshändelse?
Är det här en olyckshändelse?
Om du vill det.
Det är slut, Walter.
Det är slut. Jag ska berätta alltihop. Om Hap och om dig.
- Vad tjänar det till? - Så vi får ett slut på hela skiten!
Du har inte sovit. Ska du säga sanningen?
Du sköt din kollega och ljög, så de ser dig som en lögnare och en mördare.
Du är märkt för alltid! Man kan inte bolla med sanningen!
Bandet var enda beviset på att vi träffades före förhöret.
För dem är jag bara en författare Kay gillade. Randy Stetz är mördaren.
Och du är en hjälte. Ditt livsverk är räddat och en buse sitter bakom galler.
Allt är som det ska. Åk hem. Bevisen mot Randy är starka.
Jag tar hand om alltihop här uppe.
Åk hem.
Den sjätte natten i rad. Du har slagit mitt rekord.
[Skipped item nr. 769]
MORDEN PÅ LELAND STREET STUDIE AV VERKLIGT FALL
Dormer drog sitt reservvapen - en Walther 9mm.
Otroligt, Randy Stetz. Vilket svin.
- Kände du honom som liten? - Våra farsor jobbade på samma båt.
Vad tycks om vår öl?
- Dormer behöver sova. - Är nätterna för ljusa?
- Det har inte varit lätt. - Det är bättre på vintern.
- Inte en solglimt på fem månader. - Som att försvinna in i ett svart hål.
- Nancy Drew! - Vi tog honom. Rich hittade vapnet.
- Nancy har nåt på hjärtat... - Jag hittade den här på stranden.
En niomillimetershylsa.
Mordvapnet var en.38:a och vi bär inte niomillimetersvapen.
- Inte ens som reservvapen. - Kom igen, skaffa dig en hobby!
Det är väl en befogad fråga, Dormer?
Utredningen är klar, Ellie. Håll ställningarna, jag går på muggen -
- och tömmer ut lite av ert fina öl.
- Vill du ha en öl? - Nej, tack.
- Det är en bra kille... - Överdriv inte.
Vad har två tummar och älskar avsugningar?
Den här killen.
Jäkligt schysst att jobba ihop.
Det var jätteroligt.
- Kör du Will till flyget? - Nej, jag ska hämta breven hos Finch.
Jag ska till hans stuga vid sjön. Dormer får lämna min bil nere i hamnen.
- Går det bra? - Det går bra.
- Ett sant nöje... - Se till att få sova lite.
[Skipped item nr. 796]
Inspektör Dormer...
En gäst klagar på oväsendet. Han kan inte sova.
Nåt på tok?
Det är bara så jävla ljust här inne.
Nej, det är mörkt.
Är du snäll och...
En kille, Wayne Dobbs, 24 år, jobbar på en kopieringsfirma.
Varje dag ser han en åttaåring vänta på skjuts tvärsöver gatan.
- Ett av dina fall? - Ja, det var Hap och jag.
För 11 l2 år sen. I sex månader iakttar han killen. Till slut törs han gå fram.
Han plockar upp pojken innan skjutsen kommer och tar hem honom.
Där håller han honom i tre dar.
Han torterar honom...
...och tvingar honom till saker. När han tröttnat tar han ett rep -
- och hänger pojken i ett förråd i källaren.
Men han gjorde det inte ordentligt. Pojkens hals gick inte av -
- så han hängde där ett tag innan han dog av chocken.
Värden hittade kroppen fem dar senare.
Så fort jag såg Dobbs visste jag att han var skyldig.
Det är mitt jobb. Jag avgör skuld. Man hittar bevisen -
- räknar ut vem som gjorde det och sätter dem bakom lås och bom.
Den gången räckte inte bevisen och då friar hellre juryn -
- för de har aldrig träffat en barnamördare tidigare.
Men det har jag.
Hursomhelst...
...så tog jag lite blod från pojkens döda kropp...
...och la dit det...
...i Dobbs lägenhet.
Jag visste det redan då. Det här får jag ångra.
- Jag håller inte på med sånt. - Hur fick du ångra det?
Internutredarna granskar vår rotel och Hap tänkte avslöja en del saker.
Och dra in mig i alltihop.
Dobbs dom hade rivits upp och han hade blivit fri. Det får inte hända.
Jag vet inte vad jag ska tänka.
Dobbs var skyldig och förtjänade sin dom.
Ändamålet helgar medlen...
Inte sant?
- Jag kan inte döma. - Varför inte?
I Alaska bor två sorters människor. De infödda -
- och de som flytt undan någonting. Jag är inte infödd.
Kan du inte säga vad du tycker? Här och nu. I det här rummet...
Oss emellan. Snälla.
Det handlar om vad du ansåg var rätt just då.
Och vad du klarar av att leva med.
[Skipped item nr. 841]
Finch vid sitt hus vid Lake Kgun
- Nightmute-polisen. - Assistent Burr.
Hon är inte inne. Hon åkte för 20 minuter sen...
- Finch? - Assistent Burr?
- Är de snälla? - Vad fort ni kom.
Ursäkta röran. Jag bygger om lite.
- Stärker breven bevisningen mot Randy? - Det är möjligt.
Akta huvudet. Jag slår i jämt.
Ursäkta röran. Jag är en riktig hamster.
Jag spar på allt.
Men jag vet inte var de är.
- De ligger nånstans... - En ny bok på gång?
- Har du läst nån av mina böcker? - Nej.
[Skipped item nr. 855]
Hon vet, Will. Hon vet att du dödade Hap.
Det hade du märkt om du inte varit så slutkörd. Jag såg det vid förhöret...
- Var är hon? - Lugn, allt är under kontroll.
Det är ingen fara med henne, men om hon pratar är det kört för dig.
Allt du jobbat för går om intet.
- Visa var hon är. - Hon mår bra!
Det är ingen fara...!
Vi söker igenom huset. Efter klänningen.
- Vilken klänning? - Ellies... Kays!
Du svamlar, Will. Tur att jag kan ta hand om allt.
Hon såg klänningen. Vi sitter i samma båt.
- Prata inte om "oss", din sjuka jävel! - Hon lever! - Ellie!
Stå still!
Stilla! Du sköt Eckhart.
Och Finch såg det.
- Sköt du Hap avsiktligt? - Jag vet inte längre...
Jag... vet inte.
Jag såg honom inte i dimman, men när jag gick fram...
...var han rädd för mig.
Och han trodde att det var avsiktligt, så det var det kanske...
Jag vet inte längre.
[Skipped item nr. 877]
- Ditt vapen? - Han tog det.
Ner med skallen.
Jag har sju skott i magasinet. Snåla på dem. Ner med skallen.
Nu!
Du glömde jokern, Will.
Inspektör Dormer?
Förstärkningen kommer snart. Håll ut, Dormer.
Håll ut...
Ingen behöver få veta nåt.
Det var inte meningen. Det vet jag, även om du inte gör det.
Va?
Varför?
Tappa inte omdömet.
Håll ut.
Dormer...!
- Låt mig få sova. - Nej!
Låt mig få sova.
[Skipped item nr. 895]